![](https://398077f0a8.clvaw-cdnwnd.com/0c2539e41713e9969b07d663db8758ef/200000926-37b8337b85/123.jpg?ph=398077f0a8)
en-Děs sídla Wake´s End - Michelle Paver
![](https://398077f0a8.clvaw-cdnwnd.com/0c2539e41713e9969b07d663db8758ef/200000795-482684826a/123455.jpg?ph=398077f0a8)
![](https://398077f0a8.clvaw-cdnwnd.com/0c2539e41713e9969b07d663db8758ef/200001014-b8ec8b8eca/des_sidla.jpg?ph=398077f0a8)
Co číhá v mokřadech?
Když šestnáctiletá dívka Maud Stearneová z okna obrovského panského sídla Wake´s End spatří svého otce Edmunda Stearnea, jak jde do zahrady, v jeho očích se zračí šílenství a ještě něco... Na ten den nikdo nezapomene. Na den, kdy byl spáchán zločin.
Když se v roce 1966 jeden novinář rozhodne napsat článek o událostech, jež se na venkovském panství Wake´s End odehrály, je vůbec prvním člověkem, co po mnoha letech vstoupil do útrob sídla, jeho majitelka Maud se totiž od odsouzení svého otce držela celé ty roky v ústraní. Novinář chce odhalit pravdu, ovšem, aby článek vyšperkoval, přidá do něj domněnky o čarodějnictví. Maud se vůči článku ohradí a napíše dopis Dr. Robin Hunterové a přiloží k němu stránku z otcova deníku. Edmund do deníku zaznamenával všechny svoje myšlenky a nápady, deník je kromě Maud posledním článkem k nalezení všech odpovědí.
Je načase, aby se celý příběh po letech dostal na veřejnost.
Dnes nazýváme "mokřady" větrem bičovaná pole křižovaná odvodňovacími kanály, divočina střežící Wake´s End je ovšem opravdový mokřad: poslední kus starobylých bažin, které kdysi zaplavovaly celou Východní Anglii. Říká se, že jde o vůbec nejstarší, nejhlubší a nejzatuchlejší mokřad.
Na začátku je čtenář vhozen na samý konec všeho, následující kapitoly se pak vrací do roku 1906, kdy je Maud osm let. Je třeba si uvědomit, že v této době lidé, a ne jenom na vesnicích, věřili všemožným pověrám, prováděli různé rituály a báli se čarodějnic a příšer z mokřadů. Mohly by být ale některé z pověr pravdivé?
Na panství nepanuje zrovna rodinná idylka, Edmund, vážený historik, žije ve svém vlastním světě a ke své manželce a dceři se nechová vůbec hezky, jeho despotické sklony se ještě vystupňují po smrti Maudiny matky a poté, co objeví obraz, na kterém je až hrůzostrašně vyobrazen soudný den. Maud žije v domově bez lásky. Jednoho dne v otcově pracovně nalezne deník s úvahami a nejniternějšími obavami.
Chodbami rozlehlého sídlo jsou cítit pachy mokřadu a jsou slyšet podivné zvuky.
15. června
Okno v mé ložnici neotevírala Ivy, nemůže to být ona. Stalo se to znovu včera v noci, když nebyla v domě: zůstala ve Wakenhyrstu kvůli dalšímu slehnutí své matky a vrátí se až zítra. Jak tedy zdůvodním skutečnost, že jsem se dnes ráno probudil a našel okno znovu pootevřené? Bažinatý zápach byl ještě silnější než předtím a jeden cíp závěsu visel ven. Když jsem jej vtáhl dovnitř, byl mokrý. Jak se to stalo? Včera v noci nepršelo, a i kdyby padla sebetěžší rosa, takto by závěs promáčet nemohla.
Atmosféra celé knihy je prostě neskutečná, autorka Michelle Paver moc dobře ví, jak vystavět napětí a jak ve čtenáři probudit ty správné pocity strachu a úzkosti. Hned prvním krokem, který se jí povedl, je už samotný začátek, kdy je čtenář navnaděn šokujícími událostmi, které však proběhly za velmi podivných okolností.
Dále příběh pokračuje již chronologicky, kdy je ve třetí osobě vyprávěn Maudin příběh, ten je prokládán deníkovými zápisky jejího otce. Dalším výborným tahem bylo umístění panství, a potažmo tak dění celého vyprávění, na okraj ponurého Guthlafova mokřadu, kterému se všichni straní. Maud to k mokřadu vždy přitahovalo a nikdy se nebála, vesničané si ale stojí za tím, že v něm žije něco zlého, a není to Jožin z bažin.
V knize se čtenář prostřednictvím pověr a zvyklostí obyvatel seznámí s východoanglickým folklorem, který je velmi bohatý. Způsob tehdejšího myšlení byl hodně ovlivněn vírou, nejvíce pak nevědomostí. Velký důraz je v příběhu kladen na psychologii postav, zejména na rodinné vztahy otce s dcerou. Přítomnost mystických prvků byla zajímavá, co se mi však nelíbilo byl až náboženský fanatismus Edmunda Stearnea. Čtenář sleduje, jak se Edmund s až démonickou posedlostí snaží rozluštit poselství jedné malby.
Děs sídla Wake´s End je, jak sama autorka v doslovu píše, gotickým románem. Přiznám se, že jsem čekala strašidelnější vyprávění, ale i přesto jsem byla po dočtení spokojená, ono kolikrát to děsivé nemusí číhat venku, ale naopak žije s námi v "bezpečí" domova. Hodně nadšená jsem byla z časového zasazení do minulosti, kdy se ocitáme v eduardovské éře.
Příběh se četl velmi dobře a jistě osloví nejen příznivce spisovatelky Darcy Coates, ale i všechny ostatní, kteří mají rádi tajemno. Když to hned ze začátku nevzdáte, tak vám můžu zaručit, že za odměnu dostanete skutečně podmanivé čtení.
![](https://398077f0a8.clvaw-cdnwnd.com/0c2539e41713e9969b07d663db8758ef/200001022-4fca64fca8/des.jpg?ph=398077f0a8)
Název:
Děs sídla Wake´s End
Originální název: Wakenhyrst
Autor:
Michelle Paver
Překlad: Julie Tesla
Nakladatelství:
Fobos
Rok vydání: 2021
Vydání: 1.
Počet stran:
352
ISBN/EAN: 978-80-7642-575-0
Za poskytnutí recenzního výtisku mnohokrát děkujeme společnosti Knihy Dobrovský.
![](https://398077f0a8.clvaw-cdnwnd.com/0c2539e41713e9969b07d663db8758ef/200000777-361e5361e7/Hodnocen%C3%AD%207.jpg?ph=398077f0a8)
![](https://398077f0a8.clvaw-cdnwnd.com/0c2539e41713e9969b07d663db8758ef/200000628-803f481397/56517028_413214179238192_2224035740629598208_n.jpg?ph=398077f0a8)